Fra 1917-1948 var Palæstina besat af Storbritannien.
Efter 2. verdenskrig søgte briterne at begrænse flygtningestrømmen.
Det fik undergrundsbevæelserne til at yde væbnet modstand.
For at begrænse volden blev der indført natlig spærretid.
Spærretid, spærretid !
Spærretid! Alle skal være væk fra gaderne kl. 18.OO.
Alle, som er udendørs, bliver arresteret.
-Gaden skal være tom kl. 18.OO... -Stop!
Du der, stop!
Stop! Du kommer med mig.
Du må ikke komme så tæt på spærretiden, Proffy.
-Undskyld, far. -Vi har problemer nok.
-Jeg gør det ikke igen. -Det har du ret i.
-Vi var bekymrede, Proffy. -Bliv på værelset, til vi skal spise.
Soldaterne rykker nærmere de britiske tropper.
Befalingsmanden beordrer kamp. Bered jer på at give ild, kampvogne.
Fyr!
Dræb dem. Dræb de usle englændere, hver eneste. Dræb englænderne.
Nyheder fra radiostationen Kol Yerushalayim.
Om natten iog Palæstina englænderne ud af Eretz Yisrael.
-Hvad laver du derinde? -lkke noget. Jeg læser en skolebog.
-Stop nu. Vi skal spise nu. -Jeg kommer.
Nyheder fra Kol Yerushalayim.
I dag pågreb man fem mænd, som havde stjålet ammunition.
Vi får ingen stat uden verdens hjælp.
-Hvorfor hader alle iøderne? -Fordi vi kan så meget.
-Vi skal måske ikke kunne så meget. -Årsager ændres, men hadet består.
-Hvad skal vi gøre? -Vi må ikke hade.
Hvordan kan vi lade være med at hade englænderne?
-Vi har kendt langt værre mennesker. -Jeg har ikke kendt nogen værre.
Det vigtigste er ikke at være svag. Svaghed er en synd.
Det er ødselhed også. Spis så.
-Er vi for svage? -Tal ikke med mad i munden.
-Gid, jeg kunne være med i Irgun. -Det må du ikke sige.
Hvem kommer her midt om natten?
-Ingen. -Ingen?
-Jeg hører snak, og møbler flyttes. -lngen, siger jeg jo.
-Må jeg gå nu? -Tag noget med til mr Lazarus.
Sikken god høne, du har været i dag, Ludmila.
Du har lagt tre fine æg til mig.
Du laver en masse larm, Olga, men du lægger ingen æg.
-Goddag, mr Lazarus. -Du forskrækkede os.
Undskyld.
Min mor sender det her. Bukserne skal have en knap syet i. Og den her.
Din mor er en gute kvinde.
Godt, alle sammen... Guten Nacht.
Nå, så du skal holde øje med englænderne?
Hvad er der?
Hej, far.
Jeg arbeider.
Oversættelse: Annelise Bentzen PrimeText International AB
Ben Hur Tykocinski, grundlæger af FED og nummer to.
Proffy Leibowitz, øverstbefalende, sikkerheds- og forhørsleder.
Chita Reznick, menig. Til tjeneste.
F-E-D, fred eller døden.
Godt, er i klar?
Okay, har vi det hele?
ENGLÆNDERE, REJS HJEM
Soldater!
Se lige der.
Det er nymalet. To går op, to ned, og du kommer med mig.
Du skal hænges for forbrydelser mod Palæstinas jøder.
Paprika, tak.
Hej.
-Hvordan går det med Proffy i dag? -Har l brød? Der er ikke flere penge.
-Vi har en god forretning til dig. -Okay. - To mønter.
-En mønt. -Okay, en mønt. Værsgo.
-Hvor skal du hen? -Ud med mine venner.
-Jeg har ikke noget at lave her. -Du har for lang sommerferie.
-Shalom, mor. -Pas på, du ikke kommer for sent.
Ja, mor.
-Se lige her! -De største søm, jeg har set!
-De gør kål på seks rødhætter. -Vi gør dem klar nu.
-På tirsdag, når opgaven er slut... -Vi tager det her...
...og hælder over krudtet.
Det har englænderne fortjent. Det er jo deres kugler.
Og så bang!
F-E-D, fred eller døden!
Har din mor stadig to mænd?
På en måde. Når den ene reiser på forretningsrejse, kommer den anden.
Er din mor gift med begge to?
Ingen af dem er min rigtige far. Men de lader som om.
De har så travlt med mor i soveværelset, at de ikke skælder ud.
Er de altid i soveværelset?
Altid. Jeg er Jerusalems eneste barn, hvis mor ikke står i køkkenet.
Hvordan kan du så være så tyk?
Spærretid!
Ikke så hurtigt, kammerat. Din skæbne er i mine hænder.
-Du er ude under spærretiden. -Nej.
Hvad laver du ude så sent?
Spærretiden er begyndt. Hvor skulle du hen?
Jeg hentede medicin til en syg mand.
Hvad hedder han? Hvad skal han bruge medicinen til?
-David, min far. -Hvad fejler han?
-Han har...malaria. -Malaria? Du burde anholdes.
-Jeg er ikke bange for fængslerne. -Hvad så med galgen?
-Hvad er det? Jeg er ikke bange. -Vi får se. Kom med mig.
Flyt så fødderne. Af sted!
-Hvor bor du? -Den vej.
Så må vi vende om. Vi skal hjem til dig.
-Skal vi hiem til mig? -Din familie skal have besked.
Godt, kom så.
Jeg hedder Stephen Dunlop. Jeg er fra Canterbury.
Hvor ligger det?
Det ligger 95 kilometer fra London.
-Og hvad hedder du, unge mand? -Proffy, jøde fra Eretz Israel.
Det er du sikkert. I Samuels anden bog står der:
"Thi han var endnu en yngling."
Kender du vores Samuels bog?
Selvfølgelig. Min far var præst.
Har i Samuels anden bog lige som vi?
Den tilhører os begge.
Nå... Hvad er "Proffy" for et navn?
Det står for "professor". De synes, jeg er smart.
-Er du så det? -Ikke i dag.
-Er det her, du bor? -Ja.
Kan du tage mig med direkte til fængslet?
Nå, du har måske en større straf i vente der?
-Ind med dig. -Anholder du mig ikke?
Nej.
-Kun hvis du ikke lærer det. -Det gør jeg.
Hvad venter du på?
Tak. Nej...Nej tak.
Kender du Orient Palace?
Om eftermiddagen er jeg for det meste der, i cafeen.
Ind med dig nu, knægt.
-Undskyld, at... -Ved du, hvad der skete i Haifa?
En dreng på din alder var ude i spærretiden. Han blev pisket.
Resten af ugen forlader du ikke dit værelse.
Du spiser alene for at tænke over, hvad der kunne være sket.
Du får ingen ugepenge før til september.
Gå ind på dit værelse.
Godmorgen.
Lad være med at træde på min hær.
-Hvor mange dage er der tilbage? -Tre.
Tre dage mere! Jeg dør på mit værelse.
Hvordan er verden udenfor? Fortæl om fuglesangen-
-om blomster, træer og bjerge...
Dem kan du tids nok se. Her har du en god morgenmad.
Vi kom til Eretz Israel for frihedens skyld.
Du skal adlyde. Du må ikke løbe rundt som en forvirret høne.
Proffy?
Vi elsker dig.
Nattens kamp er den vigtigste indtil nu.
Måske den farligste.
Et overraskelsesangreb mod briterne.
En, to, tre, fyr!
Fyr!
Det er det mindste, vi kan gøre efter Deres rejse.
-Hvornår rejste De? -Hvor mange var De i båden?
-50, og en båd som ikke kom frem. -Vi har ikke sovet i tre døgn.
-Bliver De anholdt, skal De tilbage. -Hvem er det?
Hvad er det, der larmer?
Hvad er det, der sker? Jeg bor her også.
Proffy! Det er meget vigtigt, du er stille.
Vær stille.
Jeg ville ønske, jeg var havnet i fængsel.
Så er det tid.
Luk mig ud.
-Nu er du lukket ud. Er du sulten? -Nej, jeg vil ud.
Jeg håber, du har lært din lektie.
-Det har jeg. Må jeg gå? -Gå.
-Låst inde i en uge? -Det føles som et år.
Hvordan kunne din far gøre det?
Ingen af mors mænd ville nogensinde gøre den slags.
Det er, fordi de selv er låst inde i soveværelset.
-Jeg var stukket af. -Også jeg, hvis jeg havde kunnet.
-Jeg har noget vigtigt at fortælle. -Vigtigere end operation Søm?
Jeg har fundet en informationskilde. Må jeg spionere?
-Vi skal have mere information. -Jeg kan ikke sige mere.
Som øverstbefalende skal jeg være underrettet om udviklingen.
Okay, så snart der er...udvikling.
-Hej, hvordan går det? -Godt. Jeg er optaget.
-Længe siden. Hvor har du været? -Vil du købe slik?
Tak, men jeg har travlt.
Du der, har du ild?
Sergent Dunlop fra Canterbury? Det er mig, Proffy.
Ja, selvfølgelig!
-Hvorfor kommer du først nu? -Jeg har haft husarrest.
-Hvordan har din fars malaria det? -Bedre.
Sæt dig ned, unge mand.
-Læser du vores Samuels bog? -Ja.
-Er du uddannet i hebraisk? - Ikke specielt.
Jeg prøver at lære hebraisk. Jeg kan ikke være her uden at kunne det.
-Har du studeret Samuels bog? -Det skulle vi i skolen.
Jeg kan bedre lide tegneserier.
-Her har jeg et spørgsmål til dig. -Hvorfor kan du så godt lide bogen?
-Den er så kedelig. -Det er starten på kongedømmerne.
Forstår man ordene, kan man forstå begreberne. Se kapitel tre, vers et:
"Krigen mellem Sauls og Davids hus blev langvarig."
"Men David blev stærkere og stærkere, men Sauls hus blev svagere."
-Okay, og hvad så? -Hvor er ordet for "svagere"?
-Daleem. -Ifølge mit leksikon...
-...kan "daleem" også betyde... -Fattig.
-Betyder "fattig", at man er svag? -Ja, ifølge dit sprog.
Det kan jeg ikke lide. Vi er fattige på en måde, men vi er ikke svage.
-Er du født her? -Ja. Jeg var et æg i Polen...
...men jeg er udklækket her. Mor henviser ofte til høns.
-Gør hun det? Så du er polak? -Ikke jeg. Kun mine forældre.
-Er du englænder? -100 procent.
Det glæder mig, at du kom, men nu skal jeg skrive en rapport.
-Hvad for en rapport? -Det er hemmeligt.
-Kommer du og besøger mig igen? -Det ved jeg ikke.
Måske ikke. Hvornår skal jeg komme?
-I morgen på samme tid. -Okay, jeg kommer.
Farvel, Proffy.
Farvel.
-De kommer kl. 4 om morgenen. -Vi fører dem til gemmestedet.
Jeg har taget tæpper og puder med.
-Vi har planlagt det i dagevis. -Vi sover bare lidt.
Sov på det: Ingen vover nogensinde at myrde eller ydmyge jer igen.
Din tur.
Hold hånden der, sådan. Spred fingrene ud.
Synk ned, sigt, og stød.
Udmærket.
-Hvem er det? -En ung ven af mig.
Har han nogen bomber på sig?
Næppe.
Godt, kan du se den grønne bold? Kan du tage den?
Næsten. Et godt forsøg.
-Jeg kan ikke spillet. Hvad er det? -Snooker.
Snooker. Sikket mærkeligt ord. Hvad er det andet ord, du siger?
-Utvivlsomt. -Netop.
Ja, de ord er nok lidt mærkelige. Skøre, faktisk.
Meshuggah. Mærkelige.
Ja, "snooker" er utvivlsomt både mærkeligt og meshuggah.
-Hvad er du så god til? -Jeg er god i skolen, til at tænke...
-...regne ting ud, krigsstrategi... -Krigsstrategi?
-Vil du være soldat? -Jeg vil være general.
Det kan du sikkert godt blive en skønne dag.
-Er nogen i familien i militæret? -Nej. Min familie er kun mor og far.
Alle andre blev dræbt af nazisterne.
Det gør mig ondt.
Min far taler ikke om det, men min mor har fortalt det hele.
Jeg havde bedsteforældre, onkler og tanter.
Min far havde en lillebror som prøvede at flygte med !os.
Han blev fanget og dræbt. Måske vil min far have et trist liv-
-for at opveje det, der skete hans bror.
Har du en stor familie?
Faktisk ikke.
Jeg har en søster i Manchester, mor i Canterbury og nogle fætre.
Hør her, vil du hjælpe mig med spørgsmål om Samuels anden bog?
-Ja. Lama lo. -B'seder.
-Hvad synes du? -Det er flot.
Min løber!
-Tesaurus. -Tesaurus.
-Halvfjerdsindstyvende. -Halvfjerdsindstyvende.
-Vesterlandsk. -Vesterlandsk.
-Godt. Tarmluft. -Tarmluft.
-Refleksion. -Refleksion.
Vend og drej Toraen.
-Befolkning. -Befolkning.
Så efter at vi smed tyrkerne ud, og krigen sluttede...
Rør, sergent.
-Kender du Folkeforbundet? -Nej.
De stemte for, at vi tog os af området. Derfor er vi her.
Det er familien Hochberg. De er netop ankommet.
De var på Cypern et stykke tid, men kommer fra Ungarn.
Det er min mand og min søn. -Deres søn Miklós og datter...
Rachel.
Løb hen og dans, børn.
Hvem er død?
En fra organisationen Haganah, som er blevet skudt af briterne.
Hakshivu! Giv agt! Bliv inden døre.
Vi gennemfører tilfældige husundersøgelser.
-Hvem der? -Luk op!
-Hvad sker der? -Vi skal ransage huset.
-De taler i al fald ikke tysk. -Væk!
God morgen!
-Jeg må bede Dem blive der. -Vil De have en kop te?
-Hvad laver De med alle de bøger? -Jeg er korrekturlæser.
-Har De gemt noget radioudstyr? -Nej.
Se, Peter!
-Hvad er det? -Mit legetøj.
-Du håner os vel ikke? -Håner...?
Er det sådan, du vil gøre med os?
-Var det dig, der sendte dem? -Hvad taler du om?
-Sendte du soldaterne hjem til os? -Selvfølgelig ikke.
-Soldaterne gennemsøgte hele huset. -To soldater er fanget og dræbt.
-De ransager huse for våben. -Hvad laver i her?
-Hvorfor besætter i os? Rejs hjem. -Det kunne være nogle værre end vi.
Hvorfor hindrer i jøder i at nå frem til deres hjemland?
-Hvad er der med ham? -De jøder...
-Tror du, jeg bestemmer her? -Fortæl dem, at du ikke tror på det.
-Det er måske os, som bevarer freden. -Det passer ikke.
Jeg burde ikke tale med dig. Du er ond.
-Det sker på tirsdag. -Hvorfor tirsdag?
-Tirsdag kommer med dobbelt held. -Siger hvem?
Tirsdag sagde Gud "og det var godt" to gange ifølge Biblen.
-Gør du noget, som står i Biblen? -Alle lastbiler skal ud om tirsdagen.
Skulle du ikke finde hemmelige informationer?
-Jeg arbejder på det. -Hold ikke noget hemmeligt for os.
Chita har ret. Tillid er grundlaget for FED.
Uden tillid er vi ingenting.
Gør vi det ti minutter før spærretiden, når vi det.
Det er lyst, nogen kan se os.
Men det er på det tidspunkt, alle lastbiler er ude.
Opgaven er for vigtig til kun en eller to biler.
-Han har ret. -Så er det afgjort.
F-E-D, frihed eller døden!
Se, hvem der er kommet. Jeg har savnet dig.
-Skal du slå nogen ihjel? -Jeg beder til Gud om at slippe.
-Hvordan har du haft det? -Godt. Og du?
Skønt.
Gæt, hvad jeg læste i går? Maimonides.
Nå...
- Ifølge Maimonides... -Sergent Dunlop, har du en kone?
Nej, ingen kone. Jeg har en kæreste. Hun hedder Priscilla.
Jeg ved ikke, om vi kommer sammen længere.
Hvordan ser hun ud?
Hun ligner filmstjernen Kathryn Grayson.
-Ved du, hvem det er? -Jeg kender Humphrey Bogart.
Ham ligner hun overhovedet ikke.
Hvordan ser hun ud?
Tja...
Hun har mørkt hår, brune øine...
Er hun stor, tynd eller tyk?
Hun er meget lille og meget velskabt.
Har du nogen kæreste? Vil du have en?
Det tror jeg. Det er som at rejse til et fremmed land.
Men du er interesseret i at rejse, ikke?
Jeg kan huske, da jeg blev interesseret i sådan en rejse.
-Går hun i din klasse? -Hun er fra nabolaget.
-Ved hun, du godt kan lide hende? -Nej.
-Vil du fortælle hende det? -Nej.
Fordi hun er alt for smuk.
Unge mand, det er meget godt sagt. Det bliver godt modtaget.
Sig, at hun er alt for smuk.
Sergent Dunlop, jeg så hende gennem vinduet. Nøgen.
Hvad?
Du må ikke se ind ad folks vinduer.
-Hvad så du? -Hun smurte hele kroppen ind.
-Hun har store shadayim. -Shadayim? Hænder?
Nej, det hedder yadayim. Shadayim.
Nå ja, bryster.
-Var du tæt nok til at se brysterne? -Jeg så det fra taget i en kikkert.
-Du må ikke være en voyeur, Proffy. -Hvad er det?
Dunlop! Du skal overvåge spærretiden fra kl. 17.OO.
Hvis jeg kommer for sent igen, sender min far mig i fængsel.
Jeg kører dig hjem. Vi du køre en tur i jeepen?
-Hvad siger du? -Utvivlsomt.
Alt i orden?
Hvad har han gang i? Det er er jo hans idé.
-Talte du med ham? -Vi aftalte kl. 16.45, her.
-Åh nej! Åh nej, det er tirsdag. -Hvad?
Lad være med at køre den vej. Tag den anden vej til byen.
-Hvad taler du om? -En lastbil er væltet. Der er søm.
Jeg så det i dag. Du får punktion.
-Nej, punktering. -Kør den anden vej!
Okay!
-Hvad skal vi gøre? -Det ved jeg ikke.
-Skal vi bruge krudtet? -Selvfølgelig.
Stop her!
Kom ind. Far er på toilettet.
Han har været der i 20 minutter. Gud beskyttede dig.
Tag skoene af.
Læg legetøj frem, som om du har været her nogen tid.
-Hvor har du været? -Sammen med mine venner.
De kom og spurgte efter dig. En løgner bliver aldrig lykkelig.
Hvordan kan du glemme vores vigtigste opgave?
Jeg ved ikke, hvad der skete. Verdens smukkeste pige bor overfor.
Jeg kan ikke lade være med at se på hende. Jeg bliver skør.
Hvilken soldat glemmer en opgave for en pige? Piger er tåbelige.
Jeg gør det ikke igen. Vi gør det i næste uge. Det lover jeg.
Vi gennemførte opgaven uden dig.
Ikke en eneste britisk lastbil kørte den vej den aften.
-Hvordan kan det være? -Det aner jeg ikke.
Er du virkelig med os, Proffy?
Selvfølgelig. F...
Her er radiostationen Kol Yerushalayim.
I aftes blev 12 britiske vogne sprængt af miner og søm.
Dræb dem.
Dræb englænderne.
Hej, Proffy.
-Goddag til dig også. -Jeg har materiale om Samuels bog.
Jeg vil gerne studere, men hvad med en gang snooker?
-Metsuyan. -"Suverænt". Så kom.
-Jeg talte med Priscilla i går. -Gjorde du det?
-Hvad med din kæreste? -Jeg har ingen nyheder.
Det var første gang i et halvt år, at vi hørte hinandens stemmer.
Hidtil har det kun været breve og postkort.
-Din tur. -Hvad talte i om, hvis jeg må spørge?
-Det, mænd og kvinder taler om. -Hvad er det?
Jeg tænkte på, hvornår jeg bliver sendt herfra.
Når jeg kommer hiem, skal jeg tage mig sammen til at fri.
-Jeg har været ungkarl for længe. -Ved du, hvornår det bliver?
Hvornår jeg frir?
Hvornår du rejser herfra.
Nej. Rygtet siger, at det bliver snart.
-Vil du have en sodavand? -Okay.
Værsgo.
En øl til mig og en sodavand til knægten.
-Hvornår tror du, du rejser? -Jeg troede, du ville af med os.
Ja, io før, io bedre.
Ønsk os ikke væk alt for snart. Det bliver ikke nemt.
-Det var heller ikke nemt før. -Det har du ret i.
Værsgo.
-Vil du høre, hvad jeg tror? -Lama lo. Okay.
Jeg tror, det bliver en hebraisk stat.
-Det er det, vi ønsker. -Men der bliver problemer.
-Men mellem arabere og jøder -Hvordan?
Araberne bliver underlegne. De bliver som jøderne. Det står i Biblen.
-Vil du høre, hvad jeg tror? -Lama lo.
Alting bliver bedre, når i rejser. Men ikke dig.
Jeg må se at komme hjem.
Jeg glemte det næsten. Værsgo, min notesbog.
Og Samuels bog.
-Den er fra femte klasse. -Det er på mit niveau.
-Du får dem snart igen. -Nej, behold dem.
Mange tak.
Det er en god gave. Vi ses snart.
PROFFY ER EN FORRÆDER
Fru Leibowitz, vi vil tale med Dem!
Hr. Leibowitz!
-Hvad er der? -Det er Deres søn.
-Hvad er problemet? -Proffy er en forræder.
-Han har forrådt det jødiske folk. -Han giver briterne hemmeligheder.
-Hvad taler i om? -Han er på Orient Palace hver dag.
Han er der i cirka en time. Vi har fulgt efter ham mange gange.
-Er det sandt? -Jeg mener, Deres søn skal forhøres.
Jeg tager mig af det.
I burde have talt med mig først.
Det her er utroligt.
-Har Deres søn udsat os for fare? -De burde sove et andet sted.
-Hun har ret. Huset er nok bevogtet. -Vi advarer de andre.
Vi er meget kede af det.
-Er der nogen? -Nej. Det virker helt roligt.
-De overvåger helt sikkert huset. -Vi burde måske trække os ud?
-Vi må gøre vores pligt. -Det er risikabelt.
Vi gør ikke noget. Vi giver dem bare et sted at sove.
Er han et ulykkeligt barn?
-Det ved jeg ikke. -Hvis du blot gav ham opmærksomhed.
Er det min skyld?
-Du sagde, jeg burde have leget. -Det handler om at lytte.
Så hvis jeg havde lyttet mere, ville han ikke være fascineret af en brite?
-Er det det, du mener? -Nej.
-Hvad er det så? -De ved, at jeg besøger dig.
Ben Hur og Chita taler ikke med mig.
Mine forældre skammer sig, og jeg skal forhøres.
-Jeg skal nok tale med dem. -Nej, det hjælper ikke.
-Jeg klarer det selv. -Hvis jeg taler med dem...
Det er ikke godt for din militære position.
Du er da virkelig...
-Gid, Priscilla kunne møde dig. -Og din mor i Manchester?
Ja.
-Måske en skønne dag. -Måske.
En dag er der måske et jødisk mandat over Storbritannien.
Jeg tror ikke, jeg kan komme et stykke tid.
Nej, selvfølgelig. Du må hellere holde dig væk. Det er det bedste.
Shalom, sergent Dunlop.
Vi har fået kendskab til, at du har kontakt med sergent Stephen Dunlop.
Du har besøgt ham på Orient Palace mange gange. Er det korrekt?
Ja.
-Hvilken form for kontakt er det? -Vi er venner.
-Har du iævnaldrende venner? -Det havde jeg før i tiden.
Hvordan mødtes i?
Han skulle anholde mig under spærretiden.
-Anholdt han dig så? -Nej.
-Hvorfor ikke? -Han mente måske, jeg var for ung.
De har anholdt drenge på din alder og slået nogle af dem.
Tilbød du ham noget? Sagde du noget, som fik ham til at lade være?
Jeg sagde, at jeg ikke var bange.
-Hvad svarede han så? -Han lod mig gå.
Men næste gang ville han anholde mig.
Godt hvorfor begyndte du så! at besøge ham?
Han var meget interessant at tale med.
-Hvad talte i om? -Alt muligt. Om piger.
Han kan godt lide at tale om hebraisk og Biblen. Hans far er præst.
-Hvad med modstandsbevægelser? -Nej.
Spurgte han, om du kendte modstandsfolk?
-Havde l politiske diskussioner? -Om Ben-Gurion eller sådan noget?
Det kan jeg ikke huske. Han ved, at jeg hader englændere.
-Jeg hader besættelsen. -I talte altså om politik?
Ja...eller Nej.
Spurgte sergent Dunlop om dine venners navne? Ville han ikke høre?
Han ville høre om venner og familie. Han spurgte aldrig om deres navne.
Hvis du tilbageholder information, kan du blive fængslet, uanset alder.
Godt.
Når vi har undersøgt sagen-
-beslutter vi, om og hvornår der skal tildeles familien Leibowitz straf.
Du bliver overvåget i en måned-
-og du forbydes at have kontakt med soldaten. Forstået?
Ja.
Hermed afsluttes forhøret.
-Du er en rigtig forræer. -En søn som kan lide fjenden.
Jeg tror, du talte sandt.
Men efter det jeg har set, stoler jeg ikke på noget menneske.
Montag var vi venner.
Freitag blev de vores fjender.
De eneste, man kan stole på, er hønsene.
-Frank... -De sender dig hjem, gamle dreng.
-Jeg har været her i fire år. -Jeg tæller selv minutterne.
-Jeg kommer til at savne det. -Jeg vil være, hvor jeg er velkommen.
Du ved, den dreng, som har besøgt mig nogle gange?
Sig til ham, at jeg fik ordre til at rejse og ikke nåede at tale med ham.
Sig til ham, at jeg ønsker ham et fantastisk liv.
-Vil du gøre det? -Selvfølgeligt, Stephen.
Vi ses på Leicester Square.
Hold dig væk fra Proffy.
Godmorgen, børn. Velkommen til et nyt skoleår.
Godmorgen, hr. lærer.
I år har vi en ny elev...Rachel Hochberg. Hun taler ikke hebraisk.
Vores nye elev er kommet til os fra Cypern. - Velkommen.
Jeg håber, i har haft en dejlig sommer-
-selvom vi alle ved, hvad der har skabt ballade.
Stille, stille, stille.
Stille, stille, Stille!
Har i set Dunlop?
-Har De set sergent Dunlop? -Nej.
-Ved De, hvor sergent Dunlop er? -Nej, det ved jeg ikke.
Han blev ført til barakkerne.
Giv mig askebægeret, tak.
Division 23: mønstring kl. 06.OO.
-Du må ikke komme ind her. -Jeg skal tale med sergent Dunlop.
Jeg ved ikke, hvem det er, og du må ikke komme ind her.
-Jeg vil sige farvel, før han rejser. -Du forstår måske ikke sproget.
Men du må ikke komme ind.
-Hvor skal soldaterne hen? -Til Haifa. De skal hjem.
Sergent Dunlop!
Sergent Dunlop! Sergent Dunlop!
Sergent Dunlop!
-Proffy? Er der noget galt? -Jeg er ved at dø af sult.
-Kom ud, så laver jeg dessert. -Jeg vil ikke have noget.
Vi har besluttet at frikende Deres søn.
-Mange tak. -Skolen skal holde øje med ham.
-Vi beder Dem gøre det samme. -Naturligvis.
-Ingen kontroversielle... -Nej, da.
-Hvad end vores hensigter er... -Han er bare en dreng.
Chita, vil du aldrig tale med mig igen?
Undskyld, jeg ikke sagde sandheden til dig og Ben Hur. Jeg turde ikke.
Du vil måske låne nogle tegneserier? Måske beholde nogle?
Hvad siger du, hvis jeg hjælper dig med lektierne?
Jeg har gode nyheder til dig. De tiltaler dig ikke.
Jeg har ikke gjort noget galt.
Det er i al fald, hvad de har besluttet.
Jeg ville ønske, andre tænkte det.
-Går det bedre i skolen nu? -Intet går godt. Jeg hader gullasch.
-Skal jeg tale med hr. Gihon? -Åh gud, nej.
Så bliver det endnu værre. Han hader mig lige så meget som de andre.
De hader dig ikke. Børn skal have en at rotte sig sammen imod.
Det hader mig på grund af Dunlop.
Min fjende var mere ven end mine venner.
-Tror i, det er muligt... -At hvad?
I vil tro, jeg er lidt mærkelig.
Tror i, der er en mulighed for at tage tilbage til Polen?
-Vi kæmpede hårdt for at komme her. -Hvorfor vil du til Polen?
-Jeg er ødelagt her i landet. -Du er kun 11 år.
I Polen kan jeg begynde forfra. Her kalder alle mig for forræder.
Så ville jeg måske have en chance for at blive en god mand-
-i stedet for at være en forræder her.
Proffy, vi tager aldrig i livet tilbage til Polen.
Spis!
-Hvorfor sidder du så længe hos os? -Jeg kan godt lide at være her.
Hvad med vennerne, som du løber med?
Hvad? Jeg ved ikke, hvad venner er mere.
"Oulli man tua'asher aqulo laka man ant."
"Vis mig dine venner, og jeg skal sige, hvem du er."
Ikke dårligt.
-Har du sagt det til ham? -lkke endnu.
Mor og jeg tager væk i nogle dage.
Hvorfor?
Der er en mindegudstjeneste for dem, som døde i Polen. Vi må være med.
-Vi har også brug for at komme væk. -Er jeg ikke med i familien?
-Jeg har også brug for at komme væk. -Du skal gå i skole.
-Hvor foregår mindegudstjenesten? -I Tel Aviv.
Hvorfor må jeg ikke komme med? Vi kan lave noget i Tel Aviv.
-Vi har brug for at være os selv. -Hvorfor skal jeg altid være alene?
-Naboen ser efter dig. -Yardena, på den anden side af gaden.
Ved du, hvem det er? Hun arbejder i bageriet.
I har ret. Jeg tænker kun på mig selv, aldrig på mine forældre.
Tag af sted og god fornøjelse.
-Shalom! -Shalom, alle sammen.
-Shalom, Yardena. -Shalom, Proffy.
Der er mad til to dage. - Opfør dig ordentligt, Proffy.
Hav det godt. God rejse.
Farvel, Proffy!
-Nå, du er den lille forræder? -Nej.
Vi taler om det bagefter. Nu laver vi en vild middag.
-Vil du have kaffe? -Hvem...mig?
-Kan du se andre ved bordet? -Nej...ja, tak.
-Er den for stærk? -Nej, den er fin.
-Gav du briterne hemmeligheder? -Aldrig.
-Du måtte stå til ansvar. -De stillede nogle spørgsmål.
Du kan godt fortælle mig det. Jeg holder mund.
-Er du med i modstandsbevægelsen? -Jeg gemmer våben i sabbatbrødet...
Hvad var det, der var så interessant ved englænderen?
-De er kedelige, mangler lidenskab. -Sergent Dunlop havde lidenskab.
-Hvor ved du det fra? -Jeg talte meget med ham.
-Om hvad? -Om dig.
Mig? Du kender mig ikke.
Jeg har hørt meget om dig. Dunlop var interesseret i alt, jeg sagde.
Ved du, at når jeg lukker øjnene og tænker på Dunlop, ser jeg klart-
-hans rosa hud, korte negle og buskede øjenbryn.
Men når jeg prøver at tænke på far, har jeg svært ved at se ham.
Og jeg har aldrig set alle fars tænder i et smil.
-Hvor er din soldat så nu? -Han er taget hjem til England.
Ja, de rejser snart alle sammen. Jeg håber ikke, vi fortryder det.
Englænderne skal rejse. Det er godt, hvis de forlader os.
Jeg ville ønske, han kunne blive. Men de andre skal vi smide ud.
Det gør vi også.
Men ikke i aften. Hold da op, den er næsten 23.
-Sover du dybt? -Ja. Nej, det kommer an på...
-I nat må du love at sove dybt. -Hvorfor?
Hvis du vågner, må du tænde lyset og læse, hvis du vil-
-men du vover på at forlade værelset. Lover du det?
Det lover jeg.
-Hvor er drengen? -Låst inde.
-Godmorgen, lille ven. -Godmorgen.
Dine forældre kommer i dag. Er du klar til skolen?
-Jeg skal ikke i skole hver dag. -Virkelig?
-Hvilken slags skole er det? -Jeg kan alt det, de lærer os.
-Jeg vidste ikke, du var så klog. -Nej, klassen er bare for langsom.
Du kan måske lære mig noget?
-Som hvad? -Noget om livet.
Har du ikke din kikkert til det?
Gå nu i skole. Jeg er gået, og dine forældre er her, når du kommer hjem.
-Når jeg er på din alder, er du 27. -Og hvad så?
-Så er jeg højere end dig. -Sikkert
-Må jeg sige noget til dig? -Ja.
Jeg har aldrig kunnet sige dig, at du var smuk. Ved du hvorfor?
-Fordi du bare er alt for smuk. -Mange tak, Proffy.
Velbekomme.
I mine hænder holder jeg ieres prøver i zionismens historie.
Resultatet går fra 100 point-
-ned til et niveau på fem point.
Det betyder, at der er en af jer-
-som kun har svaret på ét usselt spørgsmål af 20.
_ den ære tilfalder:
Chita Reznick.
Stille! Eliyahu Katz, 80 point.
På andenpladsen har vi en elev, som har skrevet prøven på engelsk.
Hun fik 95...Rachel Hochberg.
-Tillykke. -Tak.
-Hr. lærer, hvem fik højeste point? -Desværre må jeg meddele...
...at den, som fik 100 point, var Proffy Leibowitz...
...vores yndling.
-Jeg hedder Proffy. Kan du hebraisk? -lkke endnu.
-Jeg har altid villet tale med dig. -Hvorfor har du så ikke gjort det?
Fordi...du er alt for smuk.
Du er ikke bare smuk, du er alt for smuk.
Shalom, forældre.
Belgien: ja. Bolivia: ja.
Proffy. Proffy.
Vågn op, Proffy. Lad være at sove.
Kom med mig, min dreng.
Luxembourg: ja.
FN'S RESOLUTlON DEN 29. NOVEMBER 1947
Mexico:
Undlader at stemme.
Hvorfor undlader Mexico? Hvilken grund har de til at undlade?
-Hvordan går det? -Så vidt, så godt.
-Ja. -Ja!
-Pakistan: Nej. Panama: ja. -Hurra!
-Saudi Arabien: Nej. -Sikken overraskelse...
-Sydafrika: ja. -Ja!
Sovietunionen: ja.
Storbritannien:
Undlader at stemme.
USA:
-Ja. -Hurra!
Yemen:
Nej.
-Jugoslavien: undlader at stemme. -Hvor mange?
-Vent, jeg tæller. -Hvor mange?
Resolutionen i Palæstina-komiteen-
-blev vedtaget med 33 stemmer for, 13 imod og 1O undlod at stemme.
Kan du se, hvad der er sket? Det skal nok gå godt, ikke?
Sammenstødet mellem israelere og palæstinensere er en tragedie.
Israelske jøder og palæstinensiske arabere har intet andet muligt hjem.
For min familie var zionisme ikke et spørgsmål om valg af rejsebureau.
Det var deres eneste valg i livet.
Hvis det brænder, kan man løbe for livet og lade de andre brænde.
Eller man kan fylde en spand-
-eller et glas...
...eller sågar en teske med vand og hælde det på flammerne.
Ilden er enorm, og teskeen er meget lille.
Men hver eneste mand og kvinde har en teske.
Hver og en af os, som deler det håb-
-skal bære en lille teske på reverset-
-som et tegn. Tak.
Vi vil takke professor Avi Leibowitz for hans fantastiske tale.
-Mange tak. -Værsgo.
Jeg fandt et stykke...
"Men Samuel voksede op..."
"Og vandt..."
"...Guds og menneskers velbehag."
Goddag, Proffy.
Der kan man bare se...
-Shalom, sergent Dunlop. -Shalom.
Tekstadmin: PrimeText International www.primetext.tv